Vítejte v Zombielandu.
Po takové době si jdete pro nášup?
Nezbývá mi než vám poděkovat.
Zombieland skýtá spoustu forem zábavy
a nás těší, že jste si vybrali nás.
Víte, že Eskymáci mají hromadu výrazů pro sníh?
"Aput."
"Piqsirpoq."
"Qimuqsuq."
Jediný důvod, proč jsme ještě naživu,
je to, že známe svoje krvežíznivé nepřátele líp než sami sebe.
Od doby, co jsme se viděli naposledy, se zombící vyvinuli.
Takže jsme jim dali různá jména.
Tuhle dámu honí to nejblbější Zetko, co existuje,
kterému říkáme Homer.
HOMER
Koho by ve světě bez YouTube nebavil Homer?
Bohužel, na každého Homera připadá jeden Hawking.
Podle vzoru Stephen.
Nebo možná jeho méně geniální sestra Beatrix,
která má pořád zbytky mozku a leccos jí dojde.
Otevřít!
Chytrá holka.
Tak jo. Poslední.
Ty jo. Co to bylo?
Fajn. Tentokrát si zahrajeme "Pojmenuj si zombíka."
Haló?
Ninja.
Tichý.
Smrtící.
První věc, kterou uslyšíte, je váš křik.
Naše nadšení neznalo mezí, když jsme je konečně utřídili.
Ale život je víc než jen boj o přežití.
Od chvíle, co jsme přišli o normální životy,
hledám místo, kde bych zapustil kořeny.
Můj starej brach Tallahassee říká: "Jdi do toho naplno, nebo jdi domů."
Není to jeho typická hláška, ale vnukla mi nápad.
Proč do toho nejít naplno... a nejít domů?
ZOMBIELAND RÁNA JISTOTY
Ať žije hlava státu, kurvadrát.
Znám horší místa, kde se usadit.
Proč je prezident on?
Byl by ze mě byl sakra dobrej prezident.
Políbil bych pár rukou. Potřásl pár dětmi.
Dodal bys úřadu skutečnou vážnost.
Díky.
Ty na to nemáš. Prezidentka budu já.
A Little Rock bude moje viceprezidentka.
Takže ze mě bude prezidentka, když tě zabijou zombíci.
Tak jsem to nemyslela, když jsem ti tu pozici nabízela.
Ale přísně vzato ano.
Mám zásadu: užívej si maličkostí.
Což jsme v Bílém domě v těch počátečních dnech dělali.
Byly to vzácné chvíle, když jsme se někde zabydlovali.
Štěstí zdraví...
Hoď to obloučkem, ne přímo. Dobře.
Hezky!
PREZIDENTSKÁ MILOST WESLEY SNIPES
Prezident Tallahassee
Wichita a já jsme si vytvořili vlastní verzi domácího štěstí.
Tedy, ne úplně štěstí, ale domáckého života určitě.
Abeovi zas spadly záslepky?
Nespadly. Já mu je sundal.
Děsí mě. Celou noc na nás zírá.
Ten pohled zrovnoprávnil otroky a ukončil občanskou válku.
Buďme rádi, že na nás civí.
Vzpomínáš, co se stalo minule, když jsi mu to sundal?
Donutilas mě spát na Lincolnově gauči.
-Je to lepší? -Mnohem lepší.
Fajn.
Moc tě miluju, puso.
Vypadáš božsky!
Jo. Musíme ti fakt někoho najít.
V tom se pleteš.
Ty zbytky romantika ve mně patří tady Bestii.
Jo? Tak to musíme najít někoho pro mě.
To nebude problém.
Pokud ti nevadí randit se zombíky.
Co tím chceš říct?
Že nikdy nenajdu partnera,
nevdám se, nebudu mít rodinu?
My jsme tvoje rodina.
Jedno splněný přání ze tří není zlý.
Little Rock silně toužila vyletět z hnízda.
A Tallahassee nebyl otcovská figura s právě největší empatií.
Little Rock?
Ale byli jsme rodina v dobrém i ve zlém.
A poprvé od vypuknutí nákazy jsme žili někde v bezpečí.
Každý den nám připadal jako Vánoce.
Hola!
Veselé Vánoce!
Čau, Tale.
Co bys chtěla k Vánocům, holčičko? Poníka?
Ne. Chtěla bych, abys mi přestal říkat "holčičko."
Jsi holka a jsi malá, takže jsi holčička.
Já sice nejsem holčička, Santo, ale víš, co bych si přál?
To je mi u prdele.
Nechci se tu dojímat,
ale ty dny strávené v 1600 Pennsylvania Avenue byly možná nejlepší v mém životě.
Včetně doby předzombícké.
Momentíček.
Panebože. Ne.
SPOLEČENSTVO PRSTENU J. R. R. TOLKIEN
To je první vydání Tolkiena. A tys do něj psala.
Veselé Vánoce, Columbusi. Wichita
Moje jméno hyzdí ten dokonale zachovalý papír.
Díky. A tvoje taky. Nepárala ses s tím.
-Moc děkuju. -Není zač.
To je dojemný.
Nemohl jsem najít balicí papír, ale neboj se.
Rozervi to. To máš fuk. Je to jen Taft.
Byl to nejtlustější prezident,
takže zbylo ještě dost, pokud potřebujete balicí papír.
Columbusi, tys mi nic nedal.
To jsem přesně chtěla.
Další kvér.
Není to jen tak nějakej kvér.
Je to Colt .45.
A ne jen tak nějakej Colt .45.
Patřil Králi.
Anglie? Dánska? Lichtenštejnska?
Král je jen jeden:
Elvis Aaron kurva Presley.
Největší z největších.
-Král králů. -Ano.
Tenhle kvér dal Nixonovi, když navštívil Bílý dům,
a já ho dávám tobě.
Je nabitej.
Z tohohle coltu střílel na své zahradě.
V královském paláci v Memphisu, Tennessee. Vykládal jsem ti o Gracelandu?
Asi jen stokrát.
Někdy se tam společně vydáme.
Asi si půjdu zastřílet hned.
Dole u Zrcadlícího bazénu jsem viděla pár Zetek.
-Půjdu s tebou. -Chci jít sama.
-Jsou Vánoce. -Ne.
Nejsou Vánoce. Je 17. listopadu.
Little Rock slídila po svých vrstevnících.
A je fakt, že opravdu existovali.
Ale chtěli jsme si od nich zachovat odstup.
Což je na prd, když jste ten, kdo trčí v hnízdě.
ŽIVÍ MRTVÍ
Tohle je vážně hrůzostrašné.
Ale naprosto nerealistické.
Neboj, ona to zvládne.
Kéž bych se v ní tak neviděla.
No tak, co je s tebou?
Nic.
Fajn. Sice jsem to teď neměl v plánu...
Tak jo. Poslyš.
Vždycky říkáš, že to hraju moc na jistotu.
A vím, že jsme poslední dobou upadli do rutiny.
Tak mě napadlo: "Existuje lepší způsob, jak vztah trochu okořenit, než..."
Vzít se?
Jo, ale já chtěl říct: "Vzít se. Hurá!"
To je diamant Hope?
Přece bych tě nehoupal.
Chci, abys byla Miss Ohio. Nebo spíš Mrs. Ohio.
To je podpásovka.
Víš, jak se na to dívám.
Mluvili jsme o tom.
Podle mojí omezené, ale absurdně bolestné zkušenosti
dělají manželé jedinou věc.
Hádají se? To už děláme.
Rozvádějí se.
Toho bych se nebál. Kde bychom sehnali právníky?
Nevím, co mám říct.
Tak neříkej nic. Zatím.
Je to moje vina. Zaskočil jsem tě.
Promysli si to a vyjádři se, až budeš chtít.
A všechno klapne přesně tak, jak má.
Ahoj, medvídku.
Copak? Přehnals to včera s vaječňákem?
Špatná zpráva.
Špatná zpráva?
Víš, co vyváží špatnou zprávu?
Dobrá zpráva.
Dnes je den, kdy Wichita řekne...
...adiós.
"Milí C a T.
Cítíme se na hovno, že odjíždíme.
Soráč. Psaní nám moc nejde. W a LR."
To jo. "Psaní nám moc nejde" je hodně velkej eufemismus.
Víš, že to s Bestií hodně těžce ponese?
Musí se naučit tolik se nevázat.
Nikdy se nevaž, vzpomínáš?
Columbus se na mě moc vázal.
Tallahassee si zase hrál na mýho tátu.
Jasně. Ale máš kliku, že nemáš kluka.
Vidělas, co dělal s vatovými tyčinkami?
Do postele se chystal hodinu.
-Zastav! -No tak pardon. Co...
Zastav! Zastav!
Namaste.
Ahoj.
Wichitin odchod mě zasáhl jako výstřel z brokovnice.
Takže po týdnech utápění se v sebelítosti
jsem si řekl, že mi na ni pomůže zapomenout nákupní terapie.
NEVSTUPOVAT KARANTÉNA
Nechtěl jsem hned začít plánovat svatbu.
Nejsem blázen.
Kdo by se chtěl brát v zimě? Jaro je lepší.
-I když moje vlasy na fotkách v tom vlhku... -Kristepane! Já se z těch keců snad poseru.
-Už je to přes měsíc. -Jo, jsem zdrcený.
Fajn. Dám ti ještě den, abys se mohl soužit,
ale pak už se kurva prober, jo?
Ten tvůj nápad, že si "najdeme domov", z nás udělal měkkoty.
A tím "nás" myslím "tebe".
My se musíme zas pochlapit a vydat se na cestu.
A tím "my" myslím sebe.
Patřím na cestu. Sám. Jako vlk samotář.
Můžeš se přidat.
-Ale když se holky vrátí... -Už se nikdy nevrátí!
Nech to na mně.
Ne, ne, ne!
Jak chceš.
Dobrý. Ztrestal jsi lahev.
ZÁSADA Č. 2 RÁNA JISTOTY
Slušný, co?
Jo. Ale rozhodně ne ZR.
ZOMBÍJAČKA ROKU
ZR, neboli "Zombíjačka roku":
Jako feťákovi, co hledá větší rauš,
už Tallahasseemu nestačí Zombíjačka týdne.
Kterou právě vyhrál Dave Sanderman z Riverside v Iowě.
Tohle bude bonbónek, takže radši nejezte.
Jsi mrtvej, zombíku!
Prase!
Gratulujeme, Dave!
ZOMBÍJAČKA TÝDNE
Něco jsem ti ještě neřekl.
Vlastně jsem to neřekl nikomu.
Ale v žilách mi koluje indiánská krev.
-Jako přímo teď? -Jo. Teď.
Konkrétně jde o Černonožce.
Nejsvobodnější národ v dějinách.
V 19. století kočovali po prériích, žádné domy, žádné zákony, žádný majetek,
žádní náčelníci ani manželky, které by museli poslouchat.
Poslouchali jen ryk bizonů.
A ty bizony pak lovili tak,
že je nahnali ze skály dolů, kde bizoni našli smrt.
Velký bizoní skok.
Nevím, proč jsem ti nikdy neřekl o své černonožské krvi.
Asi proto, že je to posvátné tajemství.
Na rovinu, jsi první bledá tvář, které opravdu věřím,
protože na tebe byl vždycky spoleh.
Zajímáš se. A posloucháš mě a...
Pokud nejste ve 4-D kině,
nedokážu vám popsat, jak to v zemi Z páchne.
A proto mám tak rád svíčky.
Dnes zkusím možná Perník s polevou nebo Bahamskou brízu.
Panebože! Prosím, nezlobte se!
Ta kožešina je umělá!
Moc se omlouvám. Já myslel, že jste...
-Že jsem zombie? -Jo, zombie.
Proboha. Já ani nejím maso. Jsem vegetariánka.
Dokonce veganka.
Pardon. Já jsem Columbus.
Madison.
-Ahoj. Těší mě. -Ahoj. Mě taky.
Objímáme se moc brzy.
-Moc mě těší. -Je příjemné dotýkat se člověka.
-Mě si nevšímejte. -Ahoj.
Pustíš mě, prosím?
Pardon. Tohle je Tallahassee. Madison. Madison. Tallahassee.
To je tvůj táta?
Kulový s přehazovačkou. Jsem starší a pohlednější přítel.
-Vtipný. -Ty tu bydlíš?
Ne, policajte ze sámošky.
Bydlím v mrazáku v Pinkberry.
Nelezou tam zombíci. Ale je tam děsná kosa.
Nenapadlo tě ten mrazák vypnout?
Nemohla jsem nikde najít vypínač.
Doufala jsem, že dojde elektřina.
Dokud prší, vodní elektrárny nám dodávají energií.
Ale fištrón očividně ne.
Ty jsi super předpojatej.
Cítím z tebe negativní vibrace.
-Fakt? -Už to děláš zas.
-Dosvědčuju. -Zraňuje mě to, víš?
Jsem fakt dobrá v umění přežít.
Nosím s sebou všude pepřák
a umím hodně, hodně rychle utíkat.
Nejspíš protože jsem cvičila bikram jógu a taky...
Kardio! Pardon, já taky dělám hodně kardia.
Je to moje zásada č. 1.
Je to hodně šprtounský, ale mám seznam zásad pro přežití v Zombielandu.
-Vážně? -Jo.
Já taky!
Ty máš seznam zásad pro přežití v Zombielandu?
Mám vlastně jen jednu. "Zůstaň v mrazáku."
My jsme se utábořili kousek odsud.
V Bílém domě.
V Bílém domě? Ty bláho.
Nechceš zajít na návštěvu?
-Moc ráda. -Super.
Kolik máš těch zásad?
Chceš znát moje zásady?
Chci je slyšet všechny.
Číslo dvě zní "Rána jistoty."
-"Rána jistoty." -Ano.
Rána jistoty... pro tebe.
Dostalas mě. Jsem mrtvej.
Jasně. Vím, co si říkáte. Že Madison absolutně není můj typ.
Ale když mě Wichita odkopla,
měl jsem radost, že mluvím s někým, z koho cítím svíčky,
a ne whiskey a střelný prach.
Takže Wichita a Little Rock frnkly.
A zbyli jsme tu jen my. Staří mládenci.
A tohle je děsnej bordelář.
Což mě přivádí k zásadě č. 53: vlhčené ubrousky.
ZÁSADA Č. 53 VLHČENÉ UBROUSKY
Jo.
Nechápu, jak to všechno udržíš v hlavě.
-Díky. -Je to obdivuhodný.
-Máš opravdu kliku... -Proč?
...žes našel někoho tak chytrého, kdo se o tebe postará.
Lidi v tvém věku jsou většinou odkázáni sami na sebe,
což bývá dost smutné.
Jo. Mám kliku jako hrom.
Uděláme si poradu v Oválné pracovně?
Jo. Jasně.
Já nevěřím vlastním očím, že jsme fakt v Bílém domě.
To je jako fakticky úlet.
Musíš se jí zbavit.
Víš, proč je pořád naživu?
Protože zombíci jedí mozky a ona žádnej nemá!
Jasný? Ale na tom nesejde. Protože ráno prásknu do koní.
-Columbusi? -Co?
Provedeš mě tady?
Oválná pracovna.
Proč se tak jmenuje?
-Jsi připravená? -A ty?
-Já jo. Bezva. -Já taky.
-Tak tohle je... -Je legrační.
-Je fajn, ale radši na něj nemluv. -Dobře.
Hlavní atrakce.
Lincolnova ložnice. A věř nevěř, Lincoln tu nikdy nespal.
-Já o prohlídku nestála, ty ťunťo. -Cože?
-Ahoj. -Ahoj.
-Ty snad nechceš? -Ne.
-Nezdám se ti hezká? -Jsi moc hezká.
Jsi hezká jako holka z bytu č. 406.
Jenže já mám výčitky.
Kvůli Ježíšovi? To umím obejít.
-Ne, prosím, nech toho... -Já strávila několik let sama v mrazáku.
Takže buď si to okamžitě rozdáme,
nebo zatnu zuby a ojedu toho dědka.
Tak jo.
-Ty mě tak rozpaluješ! Panebože! -To je tou vlhkostí vzduchu.
Ano!
To mě...
Je chlap. Rozhodně ne srab.
Jo!
Sakra.
Pardon. To je stará Washingtonova předovka.
Dárek Dwightu Eisenhowerovi od japonského císaře.
Zásah.
-Jo. Slyšel jsem divný zvuk. -Jo. Já taky slyšel divný zvuky.
Jo. To jsme souložili.
Zásada číslo 1...
ZÁSADA Č. 1 KARDIO
Jo. A pro ni zásada č. 32.
ZÁSADA Č. 32 UŽÍVEJ SI MALIČKOSTÍ
Co? Já...
Tak jo. Můžeme?
Dobře. Jdeme!
Kurvafix!
Ne.
Miláčku, jsem doma.
Sláva, ty ses vrátila.
Vlastně je mi to volný.
Nezůstanu tady. Jdu si pro zbraně.
-V jednu ráno? -Po měsíci nepřítomnosti?
Little Rock je pryč.
MTN DEW PEČEŤ PREZIDENTA SPOJENÝCH STÁTŮ
Bylo to skvělý pocit.
Být zase na cestě.
Jo. My jsme se tu měli taky dobře.
Viď? Společně.
Nabraly jsme stopaře. Je to ještě kluk.
O pár let starší než Little Rock. A je z Berkeley.
Z Berkeley?
-Říkalas Berkeley? -Ano.
-...žádný strach. -Zkurvený Berkeley?
Hraje na kytaru.
Drž už kurva hubu!
Vím, co mi chceš říct.
Ona chodí s muzikantem!
No tak!
Nezdá se ti tvoje reakce trochu přehnaná?
Jo. Možná to přeháním.
Omlouvám se. Máš pravdu.
Pokračuj.
A je to pacifista.
Přežívá díky tomu, že se za všech okolností vyhýbá konfliktu jako Gándhí.
Ne!
Korkový sandály, zelenej ječmen!
Zkurvená zelenina!
Víte, já nemám nic proti pacifistům.
Jen z nich chci vymlátit duši.
Hezky. Ty máš krásnej hlas.
-Díky moc. Díky. -Jo.
Slyšels někdy o místě jménem "Graceland"?
Elvis byl podvodník. Oloupil černého muže.
To nevím. Vždycky jsem tam toužila jet.
Jo, já taky. Jo.
Graceland by byl super.
Jo, to jo.
Trvala jsem na tom, že je to blbej nápad.
Takže jsem udělala něco nevídaného.
Řekla jsem jí ne.
Nejspíš uhádneš, co se stalo pak.
Takže nechala vzkaz. A práskla do koní.
Dochází ještě někomu ta ironie?
Mám o ni hrozný strach.
Cestujou takovou dálku a mají jen posranou kytaru.
Jo. Aniž by ji chtěli použít jako kyj.
Protože je to hipík.
Má mrtvé zabíjet, ne za nima jezdit.
Hergot.
Tam venku se něco děje.
Co?
Berkeley nám říkal o novém druhu zombie, který je silnější, rychlejší,
nebezpečnější a líp přizpůsobený k lovu.
Co? Promiň, ale to zní jako vycucaný z prstu.
Jestli chceš naši pomoc, řekni to rovnou.
Ne. Přišla jsem jen pro zbraně a munici.
Jasně. Přestaň škemrat. Pomůžeme ti.
Víš, že je to tvoje vina?
-Kdybys ji neodstrčil... -Já?
To vůbec ne.
Já utekla před ním, ale ona před tebou.
Co? Já...
Myslíš to dobře. Ale jsi trochu despota.
-Tak já jsem despota? -Ona už není dítě.
Ne, už není dítě. Ale zdá se, že nás potřebuje.
Nemyslíte?
To je fuk. Dojedeme pro ni.
Vyjedeme za úsvitu.
Až bude v bezpečí, tak se od vás trhnu.
Takže...
Žádné rozloučení? Jenom...
-Na psaní jsem levá. -Odfláklej vzkaz.
-Zmínilas to v tom vzkazu. -Jo.
Já...
Možná jsem se trochu unáhlila.
Ta žádost o ruku mě trochu vyděsila.
Ty víš, co chci říct.
Omlouvám se a...
Víš, jak těžko se mi to říká,
protože nesnáším ženský, co se pořád omlouvají za věci,
kvůli kterým nemají důvod se omlouvat.
Ale v tomhle konkrétním případu mě to opravdu mrzí.
Tak to díky. Moc to pro mě znamená.
Nemůže to pro nás být bod obratu?
Jo. Možná.
Columbusi, jdeš zpátky do postele?
No nazdar.
Jako já fakt čumím.
Jsem ráda, že jsme si to vyjasnili.
Opravdu bod obratu.
Ahoj.
To je tvoje sestra?
Do prdele.
Opravdu nepotřebuješ pomoc?
-Ne, zvládnu to. -Fajn.
Bestie je zpět. Už se těším, až dám zas ruce na vol...
Mě snad jebne!
Ne. Ne. Ne.
Tohle prdítko ke Gracelandu ani nepáchne,
protože tam garážuje nejfajnovější americký fáro,
Elvisův Cadillac 1955 Fleetwood Series 60.
Ne.
Jezdit růžovým cadillacem si troufne jen pravej chlap.
Možná z toho udělám svoji zásadu.
ZÁSADA Č. 1: RŮŽOVÝM CADILLACEM JEZDÍ JEN PRAVÍ CHLAPI
Ale vlastně na to seru. Zásady jsou pro sraby.
-Bez urážky. -Jak mě to nemá urazit? Zakládám si na tom.
-Máš recht. Chtěl jsem tě urazit. -Jo.
To bude dobrý.
Ani Tallahassee nemůže darovanému koni hledět na zuby.
Auta s funkčními bateriemi a díly jsou nedostatkové zboží
díky rokům zanedbávání a úpadku.
Sklápěcí zrcátka.
Už si nemůžeme vybírat.
-Z cesty! -Co?
Jak chceš.
-Taková potupa. -Otevřu ti dveře.
Já to zvládnu. Lehnu si vzadu.
Chytej.
Sakra! Už letím!
Děláš si kozy?
-Do prdele. -Co?
-Ahoj! -Ahoj.
Necháme ji v nějakém humánním útulku?
Je to přece lidská bytost, ne? Nenecháme ji tu samotnou.
Jo, přece tu nenecháme Columbusovu holku.
Minivan. Hezky.
Nemám žádné výčitky. Odkoplas mě jako psa.
-Rychle ses oklepal. -Díky.
Pomůže mi někdo?
-Já tam jdu. -Dobře.
Je to těžký.
-Žádnej problém. -Díky.
-Jdi si sednout. -Jsi moc hodnej.
ZÁSADA Č. 7 CESTUJ NALEHKO
Makkapitew. Askuwheteau. Sunukkuhkau...
On má nějaký záchvat?
Zkouším si černonožská jména.
Takže pusinku na zámeček, nebo šupajdíš zpátky do mrazáku.
Jak chceš.
Potkali jsme se v nákupním centru.
Jo. Žila jsem tam
jako ve filmu Úsvit mrtvých.
A teď žijeme v posteukalyptickém světě.
-Byla to hrůza, když nastala eukalypsa. -Já vím.
Madison, osvěž mi paměť,
namířila jsi na mě při našem seznámení pistoli a ukradla mi auto?
Ne.
Při našem seznámení jsem ti řekla, že jsi bedna.
-Jo. -A pak jsem se s tebou vyspala.
To je pravda. Vyspala.
Výlet! Jedeme!
Tohle bude dlouhá jízda.
Zbožňuju vůni střelného prachu po ránu.
Já dávám přednost pačuli.
Nemáš...
Nemáš náhodou trávu?
Mám chuť hulit víc než je zdrávo.
Vypadám snad jako týpek, co u sebe má trávu?
Ne. Promiň. To bylo...
Bum! Jo!
-Ovšemže mám. Miluju trávu. -Dostals mě.
-Podívej se na mě. -Jo.
Musím říct, že si moc si užívám ženskou společnost.
Jo.
Můžeme mluvit o vztazích,
-receptech... -Prstenech.
To mě podrž.
Já vím.
Našla jsem ho v zásuvce nočního stolku. Myslím, že patřil první dámě...
Víš co? Asi máš pravdu. Opravdu patřil "první dámě".
Myslím, že to byl dárek pro "první dámu." Ale ona ho bezcitně odmítla.
Která trubka by odmítla takový prsten?
Možná kráva, která se nechtěla nechat zatížit, ukotvit
a připoutat k nějaké věci?
ZÁSADA Č. 4 PŘIPOUTEJ SE
-Jsi v pořádku? -Safra!
Zapomněla jsem na zásadu o pásech.
Takže ona zná zásady?
Jo, pár zásad jsem jí prozradil.
Sedmdesát tři. Ono je jich víc?
Ne. To jsou všechny.
-To musíte vidět. -Vy jste spolu strávili hodně času.
To je hezký.
Sluší vám to spolu. To se mi líbí.
To vypadá slibně.
ZÁSADA Č. 18 ROZCVIČ SE
On je tak pružný.
To je na něm to nejlepší, jak je ohebný.
Ohio, řekni, až budeš hotovej.
Co? Ani omylem. Do toho nejdu.
VESELÉ KOPEČKY
Víš, že mám z klaunů hrůzu.
-To nemyslím. -A co?
Tamto.
Vypadá to dobře.
Smím se podívat?
Jo. Prosím.
Je to tam dole.
Ten dědek je tak malej.
A vidíš tohle?
Ty jsi tak malej, páprdo.
Teď nejsi. Teď jsi. Teď nejsi. Teď jsi.
Teď nejsi. Teď jsi. Teď nejsi.
Malej. Velkej. Malej!
Je roztomilá.
Ano. Mám kliku.
Malej. Velkej. Malej.
Moc to prožíváš. Nemám s Madison vážný vztah.
Byla to jen shoda okolností. Nedostatek možností.
Totéž bys mohl říct o nás.
Okolnosti, nedostatek možností.
Vážně? To si fakt myslíš?
Zato vy dva jste spřízněné duše,
sdílející hluboké intelektuální myšlenky.
Možná máš pravdu a jsme spřízněné duše. Protože ona je milá.
A já taky. A ty ne. Ty jsi zlá.
Houby. Nejsem zlá.
Jsi tak trochu zlá.
Moje sestra je nezvěstná.
Možná už mrtvá. A ty brousíš nějakou bárbínu.
Takže chci být sakra zlá.
Nemám na tohle správné boty.
Můžeš si půjčit moje páskové sandály.
Děláš si srandu? Jste oba hrozně jedovatí.
Nejsou dvakrát milí.
Promiň, Madison. Zkus je ignorovat.
-Jo, ignoruj nás. -Prosím, panebože, ignoruj nás.
Vidíš? Zlá.
Krása!
To je kára podle mýho gusta.
Konečně pojedeme na úrovni.
V takovým autobuse jsem pařila s Three Doors Down.
Bylo to tak...
Sakra.
Co?
Jsme v tom čím dál lepší.
-Columbusi! -Tallahassee?
-Kapota je 12.00, kufr 6.0 -Jo.
Děláš nám oči.
Ničeho se nebojte.
Oni mají větší strach z nás než my z nich.
Na tom není ani zbla pravdy.
Co mám dělat?
-Vidělas roztleskávačky dělat pyramidu? -Jo.
Víš, jak ty tři dole tu pyramidu kotví?
Jo.
Je mi buřt, co budeš dělat. Ale nepleť se mi pod nohy.
Na osmi hodinách!
Předek je poledne? Promiň! Dvě hodiny.
Jedenáct, jedenáct!
7.30.
Šest hodin!
To vyřídím sám.
Sakra. 1.00, 1.15,
1.30, 1.20. Běží prostě tam!
-Proč všichni křičí čísla? -Jedenáct!
-Dvanáct! -Šest!
Dvě hodiny.
Osm!
-Šest hodin. -Do prdele.
Jedna hodina. Jedna!
Deset! Osm!
Osm hodin! Osm.
Do prdele!
-Fujky. -Díky.
Nemáš zač.
Jedna hodina.
2.30! Tři! Jedna!
Tři hodiny mám.
Právě včas, Columbusi.
Jedna hodina! 10.30!
-Kurva! -Jedenáct, jedenáct!
Víte co? Je to Homer.
-Jedenáctku ruším. Škoda náboje. -Hawking!
-Co? Do prdele!
-Snaží se mě kousnout! -Ninja!
Panebože.
Zachránils mě.
Jo. Ale klídek.
-Tale, jedna hodina. -S dovolením, makronko.
Ještě jsme neskončili.
Děláš si prdel?
ZÁSADA Č. 2 RÁNA JISTOTY
Na mě si nepřijdeš, zmrde.
Tohle byl náš první T-800,
pojmenovaný po samotném Terminátorovi.
Tale.
T-800 byl zmutovaný druh zombíka.
Silnější, vražednější a těžší na zabití.
Jedna plus jedna jsou pořád dvě, ne?
TROJITÁ RÁNA JISTOTY ČTVERNÁ RÁNA JISTOTY
PATERNÁ RÁNA JISTOTY ŠESTERNÁ RÁNA JISTOTY
SEDMERNÁ RÁNA JISTOTY OSMERNÁ RÁNA JISTOTY
DEVA-ASI-TERNÁ RÁNA JISTOTY
Byli to vrcholní predátoři.
Špička potravního řetezce.
Cílevědomí a neúnavní. Jak T-800 jednou zaměřil cíl,
tak se stejně jako jeho jmenovec nezastavil před ničím, dokud kořist neskolil.
To mi kurva poser pleš!
Vidět T-800 z první ruky bylo o to znepokojivější,
že jsme věděli, že Little Rock je bůhvíkde jenom s hipíkem a kytarou.
Ty jo. To je úžasnej song.
Tos napsal sám?
Byla to hloupá otázka? Promiň.
-Když to začalo, bylo mi 11... -Není to hloupá otázka.
Smál jsem se tvýmu nápadu, že bych hrál nějakou převzatou blbost.
Ovšemže jsem to napsal.
Tahle se ti bude taky určitě líbit.
Ale ještě na tom pracuju, takže buď shovívavá.
JEŽÍŠ TĚ SPASÍ
Báseň od Tallahasseeho.
"Do Gracelandu valíme v přepychovým péru.
A na Pontiac Trans Sport už zvysoka seru."
-Hurá! -Valíme, vole!
Jedeme za Králem.
Jedeme pro Little Rock!
-My jsme právě... -Klesli?
STŮJ NEBEZPEČÍ DEFEKTU
Pojedeme tím klaunským autem.
Ne, ne, ne.
Nepřichází v úvahu. Klauni jsou tabu!
Ve chvílích velké potupy, jako je tahle,
se od samurajských bojovníků čekalo, že spáchají seppuku,
neboli rituální sebevraždu rozpáráním břicha.
Tohle auto měla moje máma.
-Moje taky. -Moje taky.
Zpíčenej minivan.
Zpátky na cestě. Hurá!
Chtěla bych založit firmu,
kde by lidi vozili jiné lidi za peníze ve svých autech.
Představte si, že jste namol, a potřebujete odvoz domů.
Připojíte se na síť a skočíte do auta s cizím člověkem,
který vás zaveze, kam chcete.
-Jo. A pak tě zabije. -Chytrý.
-Jo. -Měli by žvejkačky nebo lízátka nebo...
To mě přesně učili naši.
Vždycky mi říkali: "Když ti cizí člověk nabídne bonbon nebo žvejku,
nastup k němu do auta." Super nápad!
Když se tě pokusí zabít,
zavedeš bodový systém pro hodnocení řidičů.
Když se tě pokusí zabít, řekneš: "Máš nula bodů:"
Ale když se tě zabít nepokusí, řekneš: "Máš pět bodů."
Madison, myslím, že je to výborný nápad.
Jo. Ten plán nemá slabiny.
Jen říkám, že taxi průmysl měl hodně vad.
Jsi v pořádku?
-Je mi nějak horko. -Jo?
Byla jsem zvyklá žít pořád v mrazáku.
Sundám si to.
Jasně. To zní logicky.
Myslím...
Můj h...
Můj hazyk...
-Šéfe! Radši zastav. -Co?
-Ne. -Zastav.
-Hezky nám to odsejpá. -Zastav!
-Jo. -Dobře.
Šavle.
Já nevím. Třeba se z toho vylíže.
Co to meleš? Sám vždycky říkáš: "Nic neriskovat."
Takže, kdo se ujme té cti?
Osobně bych se tomu nebránil, ale nechci, abyste říkali, že jsem sobec.
Neblázni, je to živá, myslící bytost. Jasný?
Je to živá bytost.
Já vím, že jste do sebe zabouchnutý, nebo co,
ale za dvě minuty se z ní stane...
Zombík, ne velociraptor.
A je to dobrý skutek.
Když něco miluješ,
střelíš to do ksichtu, aby se z toho nestala lidožravá zrůda.
-Já vím. -Ona má pravdu.
Možná je načase, aby se z tebe stal Odvážný malý toaster.
Když se stane něco zlého, člověk má prý tři možnosti:
buď vás to zformuje, zničí nebo posílí.
Je načase poučit Lennieho o králíčcích.
-Ne! Nepřibližuj se ke mně! -Madison, poslouchej!
-Madison, prosím. -Neubližuj mi.
-Poslouchej mě! -Ne!
-Prosím. Počkej! -Ne!
-Madison, počkej! -Jsem zrůda.
Jsem zrůda, Columbusi!
Prosím, poslouchej. Ještě jsme se moc nepoznali.
Tedy, poznal jsem tě jako Adam Evu.
Ale podle mě jsi moc fajn holka...
Tedy, ne teď.
Je mi to líto.
Díky.
Mohli bychom...
Je mi to moc líto.
Dobře. Hlavně už jeď.
ZÁSADA Č. 7 CESTUJ NALEHKO
Nebudu lhát a tvrdit, že mě to zdrtilo, ale...
Je mi to líto.
-Tohle si nezasloužila. -Díky.
Má pravdu.
To byl hrozný konec i pro...
-Přece Madison. -Madison!
To snad víš, ne? Jmenuje se Madison.
Jmenovala se Madison.
A byla to živá bytost, jasný?
Měla komplikované pocity, city a zájmy, víte?
Měla ráda delfíny a duhy, jasný?
A dvojité duhy.
-Souhlasím. Je to smutné. -Dobře.
Tohle jsem samozřejmě nechtěla.
A co tedy chceš?
Chci najít svoji sestru.
Já taky.
-Dobře. -Dobře.
-Výborně. -Super.
Tohle bude dlouhá jízda.
MEMPHIS - GRACELAND
GRACELAND
Jsme tady.
Vstávej, broučku.
Nebuď na mě krutý, protože tě budím, ale jsme tady.
Panebože!
Všechny moje životní volby
směřovaly k téhle chvíli, tady a teď.
Na 3764 Elvis Presley Boulevard.
Připadám si jako puberťák z roku 1954. A je to tady...
Ne.
Ne. Ne. Ne!
Kámo, jestli potřebuješ chvilku...
Panebože. Není tu Graceland. Není tu Bestie.
-Není tu Little Rock. -Není tu Little Rock!
Copak se na mě
nemůže aspoň jednou usmát jedno pojebaný, pošukaný štěstíčko?
Nejsi jedinej, koho to rozhodilo.
Tak už jeď. Jeď. Jeď.
Okamžitě jeď! Rychle pryč odsud. Jeď!
Graceland byla hromada sutin.
Little Rock byla pořád v trapu a my nevěděli, co dál.
Ale někdy je třeba sledovat ukazatele.
Když ti Země Z nadělí citrony...
HOTEL HOUND DOG
Koukej, Florido, na 11 hodinách.
Co? Já...
"Hotel Hound Dog a..."
Taková snůška blbostí.
Hele! To je Bestie!
Little Rock!
Hergot.
Páni.
Na to, že to není Graceland, je to Gracelandu sakra podobný.
Provedeme to takhle. Rozdělíme se. Já půjdu tudy...
Ne, ne, jsem její sestra.
-Promluvím s ní první. Vy počkejte tady. -Cajk.
Trochu úcty...
Proč? Je mrtvej. Nejspíš.
Tobě. Dobře.
-To je tak ponižující. -Pro mě ne.
Jo. Já vím.
Jak chceš.
-Páchne to jak mokrý mrtvý pes. -Sklapni.
-Těsná. -Zatlač.
-Tlustý do tenkýho. Dost. -Jo.
Bohužel.
Panebože. To je zázrak.
To je neuvěřitelný.
Perfektně mi padnou. Připadám si jako Popelka na bále.
Žárlíš, že mám stejnou velikost bot jako Elvis Presley?
Ne.
Tohle nejsou skutečné Elvisovy boty.
SKUTEČNÉ ELVISOVY BOTY
Smůla.
Little Rock?
-Kápni božskou. -Napřed ty.
-Ahoj. Já jsem Tallahassee. -Nevada.
-Která část? -Nevada ti musí stačit.
Co kurva děláš v hotelu Hound Dog?
Mám dost slabost pro Krále.
Nestřílej na moje přátele!
Je tu s vámi ještě někdo?
Ne, jen my. Jsme civilizovaní lidé.
Pojďme odložit ty zbraně.
Proč máš na sobě Elvisovy boty?
Jsou pohodlné.
Ty tu bydlíš?
Jo.
Takže to auto venku, ta holka, co ho řídila, je...
Pryč.
-Ona i ten její pozérskej pacifista. -Berkeley.
Berkeley.
Odjeli před pár dny.
A věřte mi, byla to chyba.
Venku není bezpečno.
-Hergot. -Proč si nevzali Bestii?
-Říkal, že je moc "systémová". -Já toho hovňouska zabiju vlastníma rukama.
Máš kliku, že jsem nezabila já tebe. No vážně. Málem jsem tě odmurrayovala.
Co žes ho málem?
Odmurrayovala.
Když někoho zastřelíš, protože si ho spleteš se zombíkem.
Protože tak prý zemřel Bill Murray.
Pane jo. Kdo je to Bill Murray?
Netuším, co to je.
To je... ten herec!
To je smutný. Nečtu Variety nebo tak něco.
Upřímnou soustrast, pokud jsi ho znala. Ale i pokud jsi ho neznala.
Každá smrt je smutná. I když to zní jako legenda.
-Stalo se to. -Pochybuju. Zní to divně. Co?
Něco ti o Murrayovi řeknu. Až jednou zjistím, kdo ho oddělal,
tak oddělám já jeho.
Jo. Já taky. Ty první, já druhej.
Neposlouchej ho. Zabil víc celebrit než kokain.
Říkala ta holka, co tu byla, kam má namířeno?
Ne.
Ale ten idiot Berkeley o tom nezavřel hubu.
Babylón je komunita.
Bezpečný přístav. Chráněný ze všech stran.
Oáza pacifistů. Žádné zbraně ani násilí.
Spousta mladých lidí. Generace Z žijící v míru a harmonii.
To zní dobře.
Já vím, že ses upnula na ten Graceland.
Ale tohle je mucho, mucho lepší.
Tohle je přesná replika Králova Pralesního pokoje,
kde nahrál svoje poslední dvě alba.
From Elvis Presley Boulevard, Memphis, Tennessee a...
A Moody Blue.
Ty jsi znalkyně.
Každý milovník Krále má svůj příběh.
Jaký je ten tvůj?
Máma mě vzala na Elvise, když jsem byl ještě kluk. Něco mě na něm fascinovalo.
-Postoj. Hudba. -Boky. Zadek.
Bylo mi deset. Ale na Elvisovi si každej najde to svý.
Skok v čase, jsem na střední a můj kámoš Frankie Hammond řekne:
"Udělej Elvise."
Povídám: "Jsme v knihovně. Bude to nahlas."
Přemluvil mě.
Začal ťukat tužkou do stolu, já vstal.
Jsi jenom obyčejnej ohař,
co vyje na měsíc.
Všichni se kolem shlukli, začali tleskat. Vyskočil jsem na stůl
a velkolepě to zakončil.
Králíka jsi nikdy neulovil a přátelé nejsme víc.
Jo. Pak se spustil bouřlivý aplaus.
A přišla ke mně nejhezčí holka ze školy,
Robin Rogersová, která o mě předtím nezavadila pohledem,
a vlepila mi pusu na tvář.
A já se na moment cítil jako Král.
Najednou na Robin Rogersovou trochu žárlím.
Nepovídej!
Nevím, jak tobě, ale...
Mně je čím dál větší horko.
Vítejte v Babylónu
Tohle je Babylón.
Jako ty starověké visuté zahrady.
Babylonské.
Ne. Jmenuje se to podle toho super songu od Davida Graye.
Sakra, kéž bych ho napsal já!
Zbraně zakázány.
To je naše jediné pravidlo.
A zákaz grupáče.
Odevzdej je.
Tady je máš.
Nemám zbraně. Jen vřelé dlaně.
V tom případě vítej.
Prosím, seňorito. Bude se ti tu líbit.
Je to tu naprosto bezpečné a úplně bio.
-To je fakt hustý. -Tady
roztavíme tvoje zbraně a pak ti dáme přívěsek.
-Oni je roztaví? -Jo. Roztaví.
Je to symbolické gesto.
Sbohem, násilí. Vítej, míre.
Až tady skončíme, vezmou nás na střechu.
Doufám, že máš ráda schody.
To je dobrý.
-Díky. -Vítejte v Babylónu.
Pojďte za mnou.
Bomba.
-Čus, brácho. Jak je? -Ahoj.
Jo.
HOTEL
Vstávej, havraní copánku.
Teď, nebo nikdy.
Přátelé říkali, že spíš jako utahané štěně...
Děláš si prdel?
Do hajzlu!
Ne, ne, ne!
To se mi snad zdá!
To se mi jen kurva zdá!
Ty mamrde, to je moje kára!
BOLESTIVÁ SMRT
Omlouvám se, pidi Elvisi.
Nečekal jsem, že bude někdo parkovat v mým vjezdu.
V tvým vjezdu?
Přesně tak, v mým vjezdu.
To je zvláštní. Když jsem tam zajížděl, nikdo mi to nezakazoval.
Ve skutečnosti je to můj vjezd.
Čau, Nevado.
Ale když jsem ve městě, používám ho já.
Teď jsem tu já. A používám ho.
Mluvte takhle dál,
a oba můžete na můj "vjezd" zapomenout.
Myslím, že ve skutečnosti nemluví o vjezdu.
Ne. Nejspíš ne.
-Už jsi šťastnej? -Spokojenej?
-Dobrej tah. -Dobrá práce.
-Zdá se mi to, nebo mi připomíná... -Jo. Zvláštní.
Vůbec se mi nelíbíš.
Je to strašidelný.
-Jako v domě křivých zrcadel. -Parkuješ moc natěsno. Nebo spíš na kolmo.
Snad nedostaneme pokutu.
Jen si tě dobírám. Sranda.
-Co se tu děje? -Co?
-Jak to myslíš, "co"? -Co...
Copak ti nepřipomíná...
Dobrý den všem.
-On... -Co? Koho?
-Tohle je Albuquerque. Já jsem Flagstaff. -Servus.
-Ahoj. Já jsem Columbus. -Bezva.
Tohle je Tallahassee, Wichita a Nevadu asi znáte.
-To si piš. -Brzdi, kovboji.
Moc se omlouváme za vaše bývalé auto.
Jak říkám: "Očekávej nečekané."
To je jedno z mých přikázání.
PŘIKÁZÁNÍ Č. 6 OČEKÁVEJ NEČEKANÉ
Přikázání?
Jo. Soubor instrukcí pro přežití.
Mám jich fůru.
-Zajímavé. -Číslo 1 je "týmová práce."
"Týmová práce?" To je... To je skvělé.
Díky. Vymýšlel jsem to hodně dlouho.
Já mám "zásady", což zní míň biblicky.
Bez nich by panoval chaos.
Díky.
Columbus má pár zásad.
-To mám. -Pecka.
Například?
-Nechci si tahat triko... -Jen tahej, tahej.
-Já mu ho vytahám za něj. -Díky.
Číslo jedna: "Kardio."
-Správně. -Ano.
Nechci se smát, ale "kardiovaskulární fitness" je jeho číslo 29.
Takže má 28 jiných přikázání, které mu přijdou důležitější.
-Dej něco k dobru. -Teď se stydím.
Číslo 12:
"Svět je tvůj záchod." Což znamená, že ho můžete vytáhnout kdekoliv
a chcát.
Vytáhnout kdekoliv?
To zní trochu křupansky.
To "vytáhnout" platí jen pro chlapy.
Kdo je žena, může ji "ukázat".
-Obojí jde. -Já mám "pozor na záchody."
Obecně si na ně dávám majzla.
Nemusíme to srovnávat, není to soutěž.
Ne. Nemusí být.
Ale číslo 18 je "Rozcvič se."
V pohodě. Já mám "Rozehřej se."
Ale není to soutěž. A přikázání č. 45:
"Dbej dobrých mravů."
Jen proto, že je apokalypsa, nemusíš být hulvát.
Jo. "Nech si ruce pro sebe", číslo 42.
-Máš tam "opalovací krém"? -Jen "stín".
"Stín", no jistě.
Je zadarmo, je všude. Číslo dvě: "rána jistoty."
Já mám číslo pět: "Sichruj smrt."
"Sichruj smrt."
-"Jen trvanlivé potraviny." Máš to? -Ne. "Sáčky Ziploc."
-Totéž, ale jinak řečeno. -Přesně tak.
I když já bych se vyhnul slovu "Ziploc",
protože se snažím vyhýbat značkám.
Proč jste se vrátili tak brzo?
Mířili jsme do Skalistých hor. Ale ti zatracení Boltové...
"Boltové"?
-Jo. -Zombíci na prériích.
Jsou houževnatější, než na co jsme zvyklí.
Asi protože pořád běhají a loví a tak.
Říkáme jim "Boltové" jako "Usain."
Jako "kurva dobrej sportovec."
To zní logicky. My jim říkáme T-800.
-Terminátor? Toho zbožňuju. -Ano.
-Vážně? -Ano. Můj nejoblíbenější film.
-Tedy, dvojka. -Dvojka je můj druhej nej film.
Co je číslo jedna?
Je to... Fantazie.
Každopádně, Boltům docházejí zdroje potravy.
Takže se tlačí na východ. Což je no bueno.
Víš, co dalšího je "no bueno"?
Oddělals Bestii.
Zavolám ti odtahovku. Určitě tu budou cobydup.
Musíš držet karty ve vějíři...
Ta kombinéza mi přerušovala krevní oběh.
Do tvojí vaginy?
Do tvojí vaginy.
Co si dáš, Florido?
Šacuju ho na Lemon Drop.
Nebo rozhodně něco s deštníčkem.
Slyšel jsem "něco s deštníčkem". Dvakrát.
Třikrát, prosím.
Tamto je tvůj poskok?
Je to můj parťák.
Možná si o Flagstaffovi myslíš: "Je trochu křehký, přejemnělý,
možná dokonce zženštilý." Ale je to bestiální bojovník.
Ale jdi. Teď mi lichotíš. Ty lichotníku jeden.
-Díky. -Miluju tě.
Já tebe taky.
No jo, my jsme jako Tubbs a Crockett.
Vypadá jako intouš, ale je to taky zvíře.
Zombíky si dává ke snídani a do oběda je vysere.
On vždycky do oběda vysere všechno.
Co to hergot bylo?
Museli vás sledovat, vy kreténi.
A kruci. To jsou T-800.
Nebo minimálně T-700.
-Žádný T-700 neexistoval. -Jo. T-800 byl první model.
-S váma dvěma se člověk nenudí. -Dobrá.
Je načase bejt chlap, a ne srab.
Tahle hláška je už deset let vyčpělá.
Tak jo. My je vyřídíme.
Chlapskou práci nemá dělat kluk.
My jsme je sem přilákali. My to vyřešíme.
Tak víš co? Poslužte si.
Máte nějaké ústupové heslo pro případ nouze?
Vtipný.
-Flagu, ukážeme těm sráčům, jak se to dělá. -Jasně. Rozkaz, šéfe.
"Hasta la vista, baby." Terminátor 2.
Vzpomínáš?
Můžeme, brácho?
Je to borec.
Nažerte se olova! Pojďte si pro něj!
Připadají ti dva ještě někomu výjimečně otravní?
"Výjimečně"? Ne.
Ale nelíbí se mi jejich vyhlídky.
Jo. A pominuli zásadu č. 52: Neboj se požádat o pomoc.
Nech se přemrdat, píčo!
-Flagstaffe! -Co, šéfe?
Dneska jsi podal hvězdný výkon. Bez legrace,
fantastická práce.
A zdá se mi to jen, nebo jsou Boltové čím dál nepříjemnější?
Ne. Jsou to zmetci.
Udělal jsem ti foto v akci, které půjde rovnou do alba.
Bude to dobrá fotka.
Pořád zvedáš laťku. A proto budeme dál brázdit tenhle cíp země společně.
Jsem na tebe pyšnej.
Učil jsem se od nejlepšího.
Ale jdi.
-Dobrá práce, Querqueu. -Díky. Díky.
Bude to záběr jako bejk.
Ty se máš, že ti půjčil klobouk.
-Querqueu? -Co?
Myslím, že tady něco máš.
Co? Tohle?
Jo. To je...
To je jen tetování.
Ty máš vytetovanej kousanec od zombíka?
Ne. Tuhle kérku jsem si pořídil jednou v Bernalillu.
Jen klid. Nikdo se nevzrušujte.
Všechno je v pořádku.
Nevado, umíchej mi svůj proslulej...
Dobře. To bylo trochu divný.
-Jo. -Hlavně se uklidněte.
Dáme si spolu panáka, ne?
Ať to společně osl...
Osl...
Pardon.
To nic. To jsou jen nervy z boje. Já...
Myslím, že Albuquerque je asi nakažený.
Já že jsem nakaženej?
Tebe kousli dvakrát.
-Flagstaffe? -Jo.
Ne. To je lež.
Věř mi, ano?
Mě nikdy nekousnou.
Mě taky ne. Jsme jako úhoři.
-Viď? -Jo. Je ti dobře?
Jsem naprosto v pořádku.
-Jo? -Jsem v pořádku.
Nebojte, je v pořádku.
Ne. Není v pořádku.
Flagstaffe, začínáš vypadat jako T-800 z Terminátora 2.
Ne! Ne.
Ne!
Uhni! Nezacláněj!
Běž!
Flagstaffe, teď porušuješ nejmíň deset přikázání! Kurva!
Tohle máš za to, cos provedl Bestii!
Pardon!
-Jak jsi na tom? -Špatně! A ty?
Špatně!
Promiňte, boty. Promiň, Elvisi.
Do hajzlu!
Jak jsi na tom teď?
Pořád špatně! Prohodíme se?
Proč? Co bych z toho měl?
Sakra.
Pomoc!
Zastřel ho!
Nechci tě trefit.
Sakra.
Kvér! Kvér! Kvér!
A sakra.
Nestřílej! Já to zvládnu!
To je dobře! Musím nabít!
Ještě ne! Ještě ne! Ještě ne!
Teď!
Sakra.
Ne, ne, ne! Mě ne!
Kurva!
"Hasta la vista, baby."
Díky. Tisíceré díky.
To byli zmetci.
Skvělá práce.
Díky.
Smím nosit ten klobouk?
Zamítá se.
Cajk.
Zombíjačka roku?
ZOMBÍJAČKA ROKU
Bohužel ne kvůli čerstvému výkonu
Mattea Bianchiho z Pisy v Itálii.
Pomoc! Jsem zbloudilý turista se dvěma bezbrannými dětmi.
Pomoc!
Kurvy nenažraný!
Ano. Z té Pisy.
Mě nesežerete.
Dneska ne!
Naserte si!
Bravissimo, Matteo!
ZOMBÍJAČKA ROKU
-Neděle, vesele z postele! -"Bolestivá smrt", to sedí.
Ta věc se může snadno převrátit.
No fakt.
Víš co? Pozvi ji, ať jede s náma.
-Ne, ne. -Ale ano.
Hezky k sobě pasujou.
Co jsem vám stokrát říkal?
Snažím se přítěž odhazovat, ne nabírat.
A kromě toho by stejně nechtěla.
Ona není ten typ.
Neriskuj, Sluneční státe.
Omluvte mě.
Nevyměkni, Nevado.
Nic ve zlým, ale moje sestra je někde ve srabu.
Musíme prásknout do koní.
Pokud nějakým zázrakem neumřeš,
můj vjezd je ti vždycky k dispozici.
TCB
Tak to abych zůstal naživu.
Bezva, vrátil ses. Fajn.
Poslyš, umíš tohle monstrum řídit?
Jen s tím mazlíkem sjedu dolů.
A pak můžete naskočit.
Fajn.
Je to bujná klisnička, ale já ji zkrotím.
A sakra.
Myslím, že už to zvládá.
Do prdele.
Ne, ne.
Sráč zkurvenej!
Mám to v paži!
Kurva! Kurva! Kurva!
Kurva!
Nech vzkaz za stěračem.
Na to jsi expert ty.
Já na to prostě nemám.
Jo. Budu řídit já.
Co to bylo?
Zadostiučinění.
Týmová práce na prvním místě. Pro jsme to nedodrželi?
Hloupost.
Jestli byl Flagstaff tak bezva,
kde potom byla
nepopiratelně krásná, ale citově chladná Kansas City?
Nevím. Možná zdrhla,
protože jejich vztahu nevěřila.
Nebo se možná zrovna chtěla vrátit
pod průhlednou zástěrkou, že potřebuje zbraně a střelivo.
Počkej, co? Co tím naznačuješ?
Jsi dost chytrej, abys na to přišel sám.
Panebože.
To si ze mě děláš srandu.
-To si ze mě děláš srandu! -To si ze mě děláš prdel.
Jak to že je pořád naživu?
Panebože, mně se po vás děsně stýskalo!
Panebože.
Dívej se dopředu.
Ahoj, dědo! Něco podnikneme.
To je divný, zase tě vidět. Když jsem tě viděl naposledy,
-bylas zombie. -Kéž by. Pitomá alergie na ořechy.
-Alergie na ořechy? -Jo.
Asi byly v té cestovní směsi, kterou mi nabídla Wickita.
Kdo by čekal, že tam budou ořechy?
Já ne. Myslela jsem, že je veganská.
Snažila jsem se ti říct, že je to jen alergická reakce.
Ale ty sis myslel, že tě chci kousnout.
-Jo, víš... -Ne že by ti to minule vadilo.
Díky, žes mi vystřelil jen nad hlavu.
Chtěl jsem tě jen vyděsit.
Mě se tak snadno nezbavíš.
Ach, ne!
Schovávala jsem se v lese. A pak mě napadlo: "Dřív jsem žila v mrazáku.
Tak proč ne v mrazáku na kolech?"
Neprůstřelná logika.
Po tomhle se mi stýskalo.
To byla ironie?
Proč se nepřestěhujeme někam na ostrov?
To je náhodou dobrej nápad.
-Tam by nebyli zombíci. -Správně.
Samozřejmě.
Co třeba na Ostrov pokladů?
-Bacha, bacha. -Co?
-Bacha, bacha. -Bacha, bacha.
Dívej se na cestu.
Mám vyměnit cédéčko?
To je cédéčko?
-Jo, to jsou Portis... -Co je to?
To jsou Portishead.
-To jsou Portishead? -Zvláštní je,
že jsem si dřív myslel, že se to čte "Porti-shed."
Ale jednou jsem byl na koncertě, kde to zpěvačka vysvětlovala.
-Já bych to četla "Porti-she'd." -Viď?
-Jo. -To je zvláštní.
Bylo nabíledni, že k sobě já a Wichita patříme.
A proto Madisonin návrat nemohl přijít v horší chvíli.
Samozřejmě jsem byl rád, že není zombie,
ale nemohla se vrátit do svojí ledničky v nákupáku?
Hele. Koukejte, koukejte.
Koukej.
Dojeli jsme k Bejbylónu.
Jestli slyšíte v mém hlase větší nadšení než obvykle, má to dva důvody.
Vítejte v Babylónu
První: možná jsme konečně dohnali Little Rock.
A druhý: možná jsme konečně našli trvalý domov.
Což hledám celou dobu.
-Babylón. -Tu písničku miluju.
Tady je to krásňoučký.
Děláš si prdel?
-"Užívej si maličkostí." -Měla jsem tam kufry.
-Ne. Neměla. -Zákaz zbraní!
Už teď se mi tady líbí. Máte tu smysl pro humor.
Zákaz zbraní.
Svých kvérů se za žádných okolností nevzdám, periodo.
V tom případě do Babylónu nevkročíte.
Mohl bys taky počkat v autě.
Chceš vidět Little Rock, nebo ne?
-Tamhle je. -Já nevím. Držím čtyřicetidenní půst.
Little Rock.
-Čau. -Ahoj.
-Co tady děláte? -To jsem rád, že žiješ.
-Sláva. -Panebože.
-Pojď sem. -Ahoj.
Ale vážně. Co tady děláte?
My přece jedna druhou neopouštíme.
Já vím. Moc mě to mrzí.
-Uděláme dohodu? Už žádné vzkazy? -Už žádné vzkazy.
-Nikdy. -Nikdy.
-Bezva. -Dobře.
Jen pro vaši informaci, je tu zákaz grupáče.
-Dobře. Fajn. Grupáč. -Ne.
Ahoj, Wichito. Takže ty jsi Columbus. A ty budeš Tallahassee.
-Berkeley? -Ty jsi z Berkeley?
-Ty jsi Berkeley? -Neblázni.
-S tebou chci mluvit! -To je náhoda, že jsme oba z Berkeley!
Uklidni se, ano?
Díky, že jste mě přijeli zkontrolovat. Ale musíte pochopit, že tohle jsou mírumilovní
a veskrze přátelští lidé. A upřímně si myslím, že sem nezapadnete.
-Ty kundy nám roztavili kvéry! -O tom přesně mluvím.
Myslím, že bychom tu měli zůstat.
-Ty nemáš hlasovací právo. -Mám.
Tys nikdy neslyšel o demencipaci?
O emancipaci?
-Ne, zlato. -Ty vole.
-Co je to za nánu? -Madison.
-Neříkej, co máš na jazyku. -To se zasměješ.
To je Columbusova přítelkyně.
-Už je to venku. -Páni.
Ty jsi nepromarnil ani vteřinu, co?
-Díky za tvůj hlas. -Rádo se stalo.
Přijdu pozdě na skupinové bubnování, takže musím jít.
Little Rock!
Moc se omlouvám. To bylo...
Když Tallahassee viděl, že je Little Rock v bezpečí a v kruhu svých vrstevníků,
došlo mu, že jeho hnízdo je už prázdné.
A v dálce zaslechl ryk bizonů.
BABYLÓN
Tak jo, můžu!
Netvař se jak měsíček na hnoji.
Říkal jsem vám, že mizím.
Takže prostě vezmeš roha?
Nastal čas. Vyrážím za svým dobrodružstvím.
Little Rock je živá a zdravá.
A vlk samotář musí lovit.
A kam se vydáš?
Cesta je cíl. Na západ.
Západ je tímhle směrem.
-Jo. -Jo.
Je to jako v tom skvělém songu Phila Collinse.
"Když někoho miluješ, nech ho jít."
-Myslím, že to nebyl on. -Myslím, že byl.
-Ne, byl to někdo jiný. -Byl to on.
Jo. Mír.
Na loučení mě moc neužije, takže...
Jo. Ale neříkej to s tím prasetem.
Nenamoč si kozy.
-Aha. -Tos nečekal, co?
Radši bych bral to prase.
Poslyš.
Nedělej nic, co bych neudělal já.
Ty víš, jak to myslím.
Kumbaya Kumbaya Buddha
A všichni!
Kumbaya
Tamhle je. Začni znova.
Dojdu pro něj.
S dovolením.
Jo. Mám ho.
-Víš, že ho máš kopnout zpátky? -Vážně?
-Ty neznáš hakisak? -Já myslel, že je to jako panák.
-Bručoun se vrátil! -To mě poser!
Poslouchejte!
Míří sem celý hejno T-800.
Ten zatracenej ohňostroj je svolal k večeři.
Stopněte ten ohňostroj i hudbu! A držte všichni huby.
Ticho.
Dotaz: roztavili jste všechny zbraně?
Jo. Vyrobili jsme z nich tyhle krásné mírové znaky.
-Ježišmarjá. -Moje kvéry!
Počkat.
Něco mě napadlo. Myslím, že mám plán.
Co? Já...
Žádný. Jsem jen písničkář.
Ne. Jsi jen interpret písní.
-Poslyš, Berkley. -Co?
Myslím, že by to nefungovalo.
I dvanáctiletý děti znají Boba Dylana, ty zasranej pozére.
Nebudu lhát, že jsem se teď nezatetelil blahem.
Ale ženou se sem zombíci!
Dobře...
Generále z občanské války, ty umíš bojovat, ne?
Jasně.
S chudobou, sexismem a sociální nespravedlností.
Můžeme zkusit utéct.
Toho mám plný zuby.
Co je to za domov, když v něm nemůžeš zůstat?
-Columbusi? -Ano, Thore?
Ty mě rozbrečíš.
-Prosím, nebreč. -Bože můj.
Dobrý. Spolkl jsem to.
Podle mýho nám zbývá jediný řešení.
Grupáč. Že jo?
Ne.
Budeme tedy bojovat.
Budeš první, kdo umře,
ale oceňuju tvůj zápal.
Možná fakt umřeš.
Jo. Díky za tvoji oběť.
Teď všichni poslouchejte.
BUM
Mají stonásobnou přesilu, ale nemají to, co my.
Kvéry?
-My nemáme kvéry. -Cože?
Ale máme kuráž,
mozky
a bionaftu.
Zapálíme ty zombíky, jako by bylo 4. července.
A na zbytek si políčíme.
Utvoříme uličku.
Raz. Dva. Tři.
A zatočíme s nima.
Boží.
-A klapne to, že jo? -Musí.
Koulejte.
-Šroubuj dál. -Jo.
-Šroubuj dál. -Šroubuju.
AHOJKY!
Už není cesty zpět.
-Usadíme to. -Hezký!
Fajn.
Jo. To bude fungovat.
To je krása.
To znamená, že jdou zombíci!
Bacha, zombíci už jdou!
Je čas být chlap, ne srab.
Chce to novou hlášku.
Nakopem tu holotu do kokotů.
Není to skvělá hláška jen proto, že se to rýmuje.
-Co ji žere? -Nevím. Mně se to veršované líbí.
-Jdeme na to. -Dobře.
Zombíci! Už jdou!
-No potěš. -Dejte bacha, už jdou.
Už jdou!
Všichni na místa!
Zapálit!
Jdeme! Jdeme!
Nahoru do bezpečí!
A je to tu!
A teď vybouchni.
No tak.
Teď by to mělo ideálně bouchnout.
-Nefunguje to. -Hergot.
Bože.
Ty vole. Klaplo to!
To mě podrž.
Dobrý.
-A teď dočistíme ten zbytek. -Jo.
Sakra.
Tohle má být ten zbytek?
No nazdar. Je jich jak much.
Připravte se!
Zabijte ty zmrdy!
Přátelé?
Nerad to říkám...
Ale myslím, že tohle je konec cesty.
-Pojďte sem. -Mám vás ráda.
-Já víc. -Vydrželi jsme sakra dlouho.
Panebože, oni umřou.
BOLESTIVÁ SMRT
Neděle, vesele z postele!
Díky Bohu za vidláky!
-Chcete svézt? Nastupte si. -To jo.
Jedeme.
-Všichni připoutaní? -Právě se poutám.
ZÁSADA Č. 4 PŘIPOUTEJ SE
Zásada č. 4.
-Ty taky. -Nejsem posera jako Columbus.
Nic ve zlým.
-Hergot. -Ty pásy tam nejsou pro nic za nic.
Jo.
Je mi trochu šoufl.
-Může někdo otevřít okno? -Zapomeň.
Little Rock, stáhni okýnko, prosím.
Když vrhneš, vrhneme všichni.
Ach jo. Ach jo.
Zastavíš, ať se můžu nechat sežrat?
Bude to příjemnější.
-Sakra. Pozor! -Jeď!
Krucinál! Ty jsi sexy.
Neříkej prosím "sexy". Už tak je mi šoufl.
Hergot. Do prdele.
Do prdele.
Do prdele!
-Všichni v pořádku? -Sakra.
Aerolinie Bolestivá smrt se loučí.
Jdeme, jdeme, jdeme.
-Já říkal, že se to snadno převrátí. -Musíme pryč.
Honem!
Rychle, rychle!
-Už jdou! -To ne.
-Honem! Už jdou. Pojďte! -Sakra!
-Honem! -Sakra!
No tak!
A sakra.
-Díky. -Díky!
ZÁSADA Č. 52 NEBOJ SE POŽÁDAT O POMOC
Už jsou tu!
-Běžte! -Dovnitř!
ZÁSADA Č. 1 KARDIO
Utíkejte!
Došla mi munice.
Běžte, jdu hned za vámi!
Na místa! Vytvořte uličku, já je zdržím!
Jsem Donkey Kong, vy čuramedáni!
Nelze psát dějiny Zombielandu
bez zmínky o příběhu z jednoho památného dne.
Dne, kdy jeden svobodný muž přinesl nejvyšší oběť
a uctil svoje černonožské předky, pokud kdy nějaké měl.
Den, kdy provedl první, poslední a jediný Velký americký zombícký skok.
Zombíjačka roku?
Století.
Byl tu je jeden problém.
Tedy, vlastně dva.
-Tallahassee! -Vydrž, už jdeme!
Vydrž!
-Pomoc! Padám! -Sakra!
-Nemůžem ti pomoct! -Pomozte mi!
-Sakra. Co máme dělat? -Něco po nich hoďte!
Sakra. Dobře. Sakra. Pardon.
Tys mě trefil hakisakem do koulí!
-Promiň! -Co?
Už se neudržím!
Já spadnu.
Pomoc!
To ne!
Ať žije Král.
Ještě tu pořád jsem!
Podej mi ruku.
Chyť mě za ruku. Vykopni.
Krucinál, Columbusi!
-Propni špičku. -Ten lidskej řetěz je blbej nápad!
-Vykopni! -Vykopni. Mám tě!
Tahej! Tahej!
Dobrý. Mám tě.
Jak chceš.
-Ty vole. -Díky, kámo.
-Jsi v cajku? -Jo.
-Díky. -Díky!
Poslyš.
Ty sis tu pistoli nechala?
Byl to ten nejlepší vánoční dárek.
Proč jsi ji nevytáhla dřív?
Zapomněla jsem na ni.
Hodně jsem tu hulila.
Jablko nepadlo daleko od stromu.
Ano.
"Ano"?
"Ano," ano?
"Ano," ano.
-"Ano," ano? Ano? -Ano. Ano.
Vážně?
Proč sis to rozmyslela?
Protože my dva k sobě patříme bez ohledu na Zombieland.
Takže to nejspíš znamená,
že tohle patří jí.
Super.
Díky.
Není zač.
-Dobře. Jsi připravená? -Jo.
Tak já ti...
-Dobře. -Nastav ruku.
Bezva.
Kterou mám...
-Tuhle. -Tak jo.
Jdu na to.
Pojď ke mně.
Klobouk dolů.
Povedu toho vychrtlýho píčuse uličkou k oltáři.
Ještě štěstí, že jsi neumřel.
Okres Washoe.
Cože?
Okres Washoe v Nevadě.
Reno.
Největší malé město na světě.
-Jen do toho. -Díky.
-Senza. -Panebože.
Panebože. Sakra!
-Homer. To je hloubka. -Tady jsme skončili.
Jde se pařit!
Honem!
Počkejte na mě.
Elvisův Cadillac 1955 Fleetwood Series 60.
Mám každej chloupek na těle v pozoru jako péro.
Fuj.
Kam jedeme?
Co třeba domů?
-Domů? Ano. -Jo.
Dobrej nápad.
A kde to je?
Myslím, že už tam jsme.
Protože jestli bylo naše dobrodružství v něčem poučné, tak v otázce domova.
Wichita zjistila, že se ho nemusí bát.
A já ho nemusím pořád hledat.
Protože domov není místo, ale parta lidí kolem tebe.
Asi proto se jim říká parťáci.
A mí parťáci jsou kurevský prďáci.
NOVOMANŽELÉ
Příště na viděnou se těší Columbus, Ohio,
a za Wichitu, Little Rock, Reno a Tallahasseeho říká:
"Hasta la vista, baby."
To bylo pro tebe, Flagstaffe.
ZOMBIELAND RÁNA JISTOTY
Pardon, ještě jedna věc. Mám pořád výčitky kvůli tomu, co říkala Nevada.
O tom "odmurrayování" vy-víte-koho.
Jo, to já proděravěl největšího komika naší generace.
Ale rád bych vám to vynahradil. Vám všem.
A kvůli tomu se musíme vrátit do roku 2009.
ZEMĚ Z
DEN NULA
Garfield KOCOUR KAŇOUR
Vítám vás na tiskovce k filmu Garfield 3: Kocour kaňour.
Každý máte pět minut.
Ať se vaše otázky týkají filmu. A neodbočujte od tématu.
Když umělce posedne myšlenka na trilogii,
vybaví se mu ty nejlepší.
Kmotr a...
Smrtonosná zbraň.
Ale otázka zní: proč proboha Garfield 3?
-Zůstane to jen mezi námi? -Ano.
Drogy jsou drahé.
Kolik z devíti hereckých životů vám podle vás ještě zbývá?
Už jsem natočil celkem tři Garfieldy.
Takže ještě šest.
Esencí Garfielda, podle mě...
Ano.
...je bezoár.
Já tušil, že na tohle přijde řeč.
Předvedete mi bezoár?
Nechcete předvést bezoár, ať to máte z krku?
-Ne. -Mohl byste...
-Předvedete mi bezoár? -No tak.
No tak.
Co kdybych vám pomohl?
-No tak. -To bylo skoro ono.
Uděláme si selfíčko.
Bezva.
Jste v pořádku?
Je to na mikrofonu.
Přinese někdo Alovi vlhčený ubrousek?
Odvedete ho do jeho šatny, prosím?
Jsem váš fanoušek, pane Rokere.
Time, padáme odsud.
Dojděte mi někdo pro auto. Chci už jet.
-Takhle se Al Roker nikdy nechoval. -To bylo doopravdy?
Jako by se proti mně spikl celý svět.
-Panebože. -Už je to tak.
No nazdar.
S dovolením.
Hezky.
Pomozte mi!
Mám ráda některé vaše filmy. Pomozte mi!
Zkrotím každého ducha.
Nesnáším pondělky.
Perdón. Ve španělštině je to takhle...
Omluvte můj přízvuk.
Překlad titulků: Petr Putna